OUVERTURE
Så, så.
Rolig.
Rolig, jente.
Rolig.
Sånn ja.
Jeg vil at hver og én av dere...
skaffer dere en endollars Ingersoll-klokke.
De knuses ikke engang med hammer...
og de saktner ikke mer enn ett minutt i måneden.
- Jeg vet at vi er sene. - Dere er to timer for sent ute!
Her begynner jobben kl. 06.00.
- Det gjelder for alle. - Ja.
Vi overnatta i Bozeman. Byen er tom som en kirkegård.
Alle har dratt til Ruby-elven.
- Hvorfor det? - Gull.
I Ruby? Gikk tom for lenge siden.
Nei. Dette er et nytt felt. Circa 30 km derfra.
Nesten ved Beaverhead. Si det, Smiley.
Vel, sannheten er at jeg og guttene tenkte...
at vi skulle ri opp dit, og sjekke ut forholdene selv.
Jeg har 1500 ungstuter som skal bringes til Belle Fourche før snøen kommer.
Dere er ansatt for å flytte dem.
- Vi vil gjerne hjelpe deg med det... - Hjelpe meg?
De andre har allerede reist.
Det er bare fem igjen av oss.
- Det sier alt. - Hva forventer du?
Vi jobber natt og dag, til og med i jula!
- Dere får betalt! - Det er lettere penger å tjene.
Vi gjør det slik.
Vi drar dit opp og ser oss om i to, tre uker.
Fungerer det ikke, kommer vi tilbake hit med de andre.
Du har mitt ord. Ikke sant, gutter?
Jo.
- Ditt ord? - Ja.
Vel, her har du mitt.
Kom dere vekk fra min ranch.
Nå!
Ynkelige.
Vel, de sviktet meg.
Hele forbanna gjengen.
Jeg hørte det meste. La meg få se på det.
En tulling kommer til byen med en neve gullstøv, og...
alle andre dustemikler i mils omkrets skal gjøre akkurat som ham.
Før var et håndtrykk godt nok.
- Det er andre tider, Wil. - Ja.
Jeg tror at jeg tar meg en tur til Bigelows, og ser hva jeg kan finne.
Kanskje Henry...
Henry Bigelow er 60 år, Wil.
Det er jeg også.
Her var det jammen liv!
Det har vært sånn hele uka.
Noe hell?
Nei.
Jeg har reist fem mil i dag...
og har ikke funnet én eneste en som kan...
ta dem inn med meg.
- Snakket du med Parker? - Ja.
Kona hans venter barn.
Hva med Miller?
Hans kone vil bli med barn.
Tåpen har bare vært gift i tre uker.
Får du ikke kveget på markedet i år, så utsett det til neste år.
Hva gjør jeg så med årets regninger?
Betal dem neste år. For svarte, det er da mange her som gjør det.
Jeg vil ikke stå i gjeld.
Wil...
dersom nakken din var stivere...
ville du ikke engang kunne bøye deg ned, for å ta på støvlene.
Hold kjeft og fyll glassene.
Wil...
har du noen gang tenkt på å ansette gutter?
- Hvilke gutter? - Skoleguttene.
Selvfølgelig, og kvinner også.
Hva med moren min i Cedar City? Hun er bare 92.
Du har ikke så mye valg.
Det finnes ikke en guttunge i skolen over 15.
De er verken fugl eller fisk. Jeg har bruk for menn.
Hvor gammel var du på ditt første kvegdriv?
- Hvilken forskjell gjør det? - Hvor gammel var du, Wil?
- Da jeg var ung... - Hvor gammel?
Tretten.
Gamlefars bukser passet meg.
"Denne anordningen er laget..."
"for å skulle kunne tilpasse skjørtelengden."
"Den bæres om livet, har to ender..."
God aften, herrer.
God aften, frøken Ellen.
Har herrene bestemt seg for litt ytterligere skolegang?
Jeg tror nok at vi kunne trenge det, men vi er bare på besøk.
Bare stig på.
Vær så god, sett dere ned.
Det er ikke ofte at vi får besøk.
Vi leste fra Montgomery postordrekatalog.
Grammatikken er helt riktig, og veldig interessant.
Elizabeth, kan du være så snill å fortsette?
"De lengste har en nikkelhekte..."
"som gjør det mulig å justere skjørtet i ønsket høyde."
"Den korteste har en krok for å holde viften."
"Denne oppheisingen har blitt brukt flittig i Chicago i den siste perioden..."
"og kvinnene betrakter den som uunnværlig."
Tusen takk, Elizabeth.
La oss høre hvor bra guttene gjør det.
Legg vekk katalogene, og ta frem lesebøkene.
Charles Honeycutt.
Kan du lese dagens oppgave?
"Vær hilset, munte..."
Munte?
Muntre.
"...muntre ånd, fugl du aldri vorde."
Vorde?
"Fugl du aldri vorde."
"Som fra himmelen eller bi, skjenker..."
Gå vekk!
- Hva er det? - Ingenting.
Homer, få hånden frem fra ryggen!
Så, åpne den!
Hold opp nå! Demp dere!
Sett dere ned!
La gå, Wil.
Du kan ikke flytte fjell.
Tja.
Hva tenker du på?
Deg.
Sterke kvinner som du lever lenge.
Søstre har sett sine menn gravlagt.
Sannsynligvis vil det skje deg også.
Og jeg vil ikke like...
å se deg ende opp som noens tjener.
Jeg har vært din tjener i førti år.
En temmelig god en.
Det blir kjølig.
Bli med inn og ta en kopp kaffe.
Jeg kommer.
Pokker ta Anse!
Han fikk dem til å gjøre dette.
Det er best at jeg sier klart ifra med det samme.
Wil...
ikke vær for tøff mot dem.
De har nok reist halve natten for å være her så tidlig.
God morgen, gutter.
God morgen, Andersen.
Vel...
det ser ut til å bli nok en flott dag.
Hva kan jeg gjøre for dere?
Anse Petersen sier at du leter etter folk til kvegdrivet.
Vi er kommet hit for jobben.
Jaså, har noen av dere drevet kveg tidligere?
Har dere gjett kveg før?
Hva kan dere gjøre?
Vi kan alle ri.
De fleste av oss kaster lasso. Et par av oss er gode skyttere.
Det er da enda noe.
Dere skjønner nok at å føre kveg ikke er en søndagsskoletur.
Dere har å gjøre med de dummeste...
lumskeste skapningene på Guds grønne klode.
En ku er ingenting annet enn masse problemer i en skinnsekk.
En hest er ikke så mye bedre.
Siden vi snakker om hester...
Har ei nytemmet unghoppe her.
Hun heter Crazy Alice.
Hvis dere kan holde ut på henne, la oss si, i ti sekunder...
skal jeg overveie det ved ansettelsestid.
Takk skal du ha.
Forsiktig, jente, forsiktig.
Rolig.
Rolig. Sånn ja.
Rolig nå.
Sånn ja, Alice.
Førstemann?
Jeg skal prøve å sale henne opp, mens dere blir enige.
Rolig, jente.
Har dere bestemt dere?
Jeg begynner.
Rolig, jente.
Jeg begynner tellingen, når du er kommet opp.
Fem, seks, sju, åtte...
Ferdig!
Kom deg av henne!
Mitt navn er Honeycutt.
Jeg er 15.
Alle kaller meg Slim.
Rolig, jente.
Jeg er nestemann.
Rolig, jente. Rolig.
Hun er lumsk. Konsentrer deg om balansen.
Hopp av, gutt! Hopp av!
Jeg er Homer Weems.
Jeg håper jeg ikke red all energien ut av henne.
- Er alt i orden, gutt? - Ja, sir.
Jeg heter Clyde Potter. De kaller meg Fats.
Jeg legger også lett på meg.
Jeg heter...
Navnet hans er Bob Wilson. Han blir lett oppstemt.
Jeg er Charlie Schwartz. Jeg er jødisk.
Jeg har gjort det klart overalt, men ikke her.
Det gjør deg nok travelt opptatt.
Ok, hvem er neste?
Jeg.
God morgen.
Lukk porten.
Rolig, jente.
Så du det?
Kom igjen.
Vær så god. Det går nok bra nå.
Behold det du.
Ok, slutt å slåss.
Opp med deg.
Sett deg tilbake på gjerdet.
Litt kjappere.
Ro deg ned!
- Er alt i orden? - Ja, sir.
Jeg så ikke noe til deg på skolen.
Går ikke på skolen.
Heter du noe?
Cimarron.
Det var halve navnet, har du resten?
Det er ikke flere. Jeg er en ekte naturtabbe.
Det var litt av en ridning du presterte.
Men jeg vil måtte tenke over det.
Er det vanskelig å se tavlen?
Homer, Bob, kan ikke dere ta disse bøkene...
og legge dem under tavlebeina...
- slik at alle får se? - Ja vel.
Sånn ja, det ble mye bedre. Takk, gutter.
Når dere har skrevet ned ukens lekser, kan dere få gå.
Jeg skulle gjerne ha snakket med disse guttene før skoleslutt. Kan jeg det?
Vil du snakke med jentene også?
Nei, det behøver jeg ikke.
Jeg har ingenting å si til unge damer.
Vel, vi lever i en mannfolkverden, så vi trekker oss tilbake.
Piker...
Jeg forventer ikke å ankomme Belle Fourche med én eneste stut.
Men jeg er pressa.
Så dere får jobben.
Her har dere vilkårene. Jeg er en mann og dere er gutter.
Dere er langt ifra gjetere.
Bare enkle kugutter, akkurat som ordet sier.
Dette vil jeg komme til å minne dere på til enhver tid på døgnet.
Dette er Double-O.
Dette er Belle Fourche.
Imellom ligger 65 mil av det mest ugjestmilde området i vesten.
Den eneste måten å gjennomføre dette på, er om...
dere følger ordrer. Er det klart?
Ja, sir.
Ta med sovepose...
et par gode tau, og en hest, om dere har.
Dere vil få den beste maten i området...
ikke noe hvile, og svært lite søvn.
Og femti store sølvdollar...
om vi kommer fram til Belle Fourche.
Dere skal være hos meg...
første mandag i skoleferien, presis kl. 05.00.
Og vær forberedt!
Fordi, mine herrer, da tar den virkelige undervisningen til.
- Andersen? - Ja?
Alle sammen?
Kom hit.
Alle som når opp hit.
De må ha brukt en del tid på å få tak i alle disse hattene.
Du vet...
at du vil måtte mate disse inntil kokken min kommer.
Det går bra.
Jeg liker lyden av gutter.
Den neste av dere som trekker kniv...
vil få en real omgang med beltespenna mi.
Så, hva var det som skjedde?
Du.
Hva skjedde?
Han sa noe om moren hans.
Hva sa han?
Moren din er ei hore.
- Forstår du spansk, Andersen? - Jeg forstår.
Det gjør Slim også.
Kom deg vekk!
Kom deg opp på hesten og stikk!
Ok, det er nok å gjøre.
Gi meg pistolen min.
Jeg er ikke i humør til å kaste parafin på ilden.
Den kosta tretti dollar.
Send meg regninga.
Stol på det.
Alle som har skytere, fjern patronene.
Legg dem her i vogna.
Jeg mener alt som kan skytes med.
Alle som har så mye som en sprettert...
kan komme til å finne seg selv hengende tjue meter oppe i et tre.
Har du brukt denne?
Nei, sir.
Dette utstyret vil bli låst inn i forsyningsvogna.
Rydd opp dere i mellom, tråbukker.
Legg vekk disse soveposene...
og la meg se hva dere ikke kan.
Ok, slipp ham fri.
Gi meg svijernet, Charlie.
Har kjent denne lukta i førti år. Blir aldri vant med den.
- Du. - Ja, sir?
- Hva heter du? - Hardy Fimps.
Hent den inn.
Du fikser det.
Jeg har sett dem slåss hele dagen, fra morgen til kveld.
Noen ganger vinner den unge, andre ganger den eldre.
Den unge har muskler. Den eldre har erfaring.
Den gamle står igjen som vinner.
- Hold mulen over vannet. - Pass på!
- Hold fast i tauet! - Ja, sir.
Rolig. Dra!
Forsiktig, Weedy!
Pass opp for horna.
Du har ham.
Hold ham sånn.
Trekk mulen bakover!
Hold hodet tilbake.
Ok, dra ham ut!
Kom igjen!
Få ham ut derfra!
Trenger dere hjelp?
Nei, de greier det bra.
Wil Andersen?
Hva kan jeg gjøre for deg?
Jeg tror nok at vi kan ha nytte av hverandre.
Jeg er Asa Watts. Hvordan går det?
Dette er Henry Williams og Red Tucker.
De jobber med meg.
Vi hørte at du trengte litt hjelp til kvegdrivet.
Da hørte dere riktig.
Ja, for vi er de beste.
Dere kommer ikke herfra.
Nei. Vi kommer fra Denton County.
Vi har vært ved Ruby-elva og lett etter gull...
som alle de andre tullingene.
De siste tre ukene, fant vi gull for to dollar.
Er ikke det patetisk?
Så nå vil vi gjerne ta fatt på det vi kan.
Hvor har dere jobbet?
For alle de store foretakene du vet i North Montana.
Hvilke?
Ok. Vi har Oscar West på Triple-D...
og George C. Thompson hos McNeil...
Dillard Fant i Santa Rosa.
Hvor lenge jobbet du for Fant?
De siste åtte åra.
Hvilken flott kar han er.
Hvis ikke vi hadde vært så dumme, ville vi vært hos ham ennå.
I så fall i ei kiste, for han er død.
Hva?
Jeg var bærer i hans begravelse for fem år siden.
Ble tatt på fersken nå, ikke sant?
Beklager. Jeg løy for deg.
Jeg fikk alle navnene fra lista Stockmans Kvegbransje.
Vi har akkurat sluppet ut, og...
sier du det til folk, vender de straks det døve øret til.
Jeg kan nok ikke bruke dere.
Hva mener du med det?
Jeg vil ikke bruke dere.
Du gjør som alle andre, gir oss ikke mulighet til å få prøvd oss?
Jeg blåser i om dere har sittet inne, men jeg fordrar ikke løgnere.
Du er en hard type, Andersen.
Det er et hardt liv. Jeg har en jobb å gjøre.
Jeg har bare et lite spørsmål til før du går.
Hvilken arbeidskraft har du tenkt å bruke?
De smågutta der?
Du vet vel bedre enn det.
Du vet hva du trenger for å ta med deg dem over prærien?
En barnevogn.
Jeg skaffer det jeg måtte trenge.
Det gjør du nok.
Lykke til, Andersen.
På hestene!
Her er flokken.
De har gått løse hele vinteren. De vil gå seg til med tiden.
Vi velger lassoer etter alder. Hvem er eldst?
- Jeg. - Få deg et tau.
Vær så god.
Og til deg.
- Kan jeg få litt mer, takk? - Selvfølgelig.
Spiser du så mye hjemme?
Vi har jo jobbet i hele dag.
Han kan ikke være så sulten. De vil vise seg.
God ettermiddag. Du spurte etter meg?
Hvem er du?
Nightlinger. Jebediah Nightlinger.
Jeg ventet meg en hvit mann.
Hva skjedde med Jim Wheeler?
Han ble full på søndag, og gifta seg på mandag.
Jeg kom istedenfor ham.
Jeg sa jeg var i vanskeligheter. Han lovet å ikke svikte.
Han vasker ikke engang hendene før han lager mat.
Det gjør jeg.
Kan du lage mat?
Eplepai.
Grønne epler i tynne skiver.
Smult, mel og salt, vann for å binde det hele sammen.
Sukker, kanel og lite grann smør.
Tre kutt i skorpa. Ett for dampen...
og to til, for det gjorde mamma.
God ettermiddag, frue. Har jeg rett?
Ja, det har du.
- Fru Andersen. - Frue.
Har du noen gang vært med på å føre kveg?
Oregon-drivet, Chisholm...
Santa Fe og noen navnløse.
Jeg vet ikke riktig.
Jeg reiser helst med folk jeg kjenner.
Du blir kjent med meg.
- Hva skal du ha? - Alt jeg kan få.
- Jeg betaler hundre dollar. - Hundre?
Det er det.
Kommer du ut for flom, blir nedtrampet, får forfrysning...
eller blir skalpert av indianere...
skal du vite at det alltid vil være nok mat og varm kaffe.
Men det vil koste deg 125 dollar.
Du er en temmelig uavhengig fyr, ikke sant?
Det har blitt sagt om meg.
Sett vogna inn i låven.
Er alle disse guttene...
Nei, det er arbeiderne mine. Gud vær oss nådig.
Vil ikke noe større jobbe for deg?
Det er gullfeber for tiden.
Disse er alt som er igjen.
Jeg skal fikse noen sukkerpupper.
Dan, hva er sukkerpupper?
Denne passer meg.
Lukter guttevalp her inne.
Dere stirrer på meg, unger! Kjenner øynene deres i ryggen.
Hva er det?
Vel...
du er den første negeren vi har sett.
Da må det være en glede for dere.
Noe nytt for en gangs skyld.
Er du svart overalt?
Utenom det hvite i øynene, ja.
Er den, du vet, den...
Den er svart også.
Hva var det jeg sa? Lik som oss, bortsett fra fargen.
Lik som dere?
Lik dere?
Å, unger.
Min far var en svær maurer.
To meter høy.
Han bar en rød turban.
Han hadde et buet sverd...
i det edleste Toledo-stål.
Han fanget en kvinne...
mørk og vakker.
Han tok henne i armene sine...
svøpte et varmt klede om henne...
og tok henne med seg.
De kom til et slott...
og han slo inn dørene med en rambukk...
og drepte alle der!
Bare for å ha et hvilested for natten.
Senere...
mens hun sov...
gikk han på brystvernet...
og ble konge.
Er det sant?
Er det ikke det, så burde det være det.
Slukk lysene! Du der, lampen!
Gjør jobben din. Ikke vær blasfemisk, og ikke lytt til bespottelse.
Vask føttene daglig. Husk aftenbønnen.
Ja, sir.
Du må ut i verden for å prøve deg.
Det er nok det rette.
Gud være med deg, sønn.
- Ikke vær dumdristig. - Skal ikke det.
- Ikke kom til skade. - Ikke bekymre deg, det går nok bra.
På gjensyn, Beste.
Jeg er tilbake om seksti dager.
Jeg ønsker meg to ting.
Hva da?
Jeg vil ha deg vel hjem igjen, og et glassperle-halsbånd.
- Du ber ikke om mye, Ann. - Jeg trenger ikke så mye.
Hvis du kommer ut for noe, så tilkall Anse.
Jeg skal tenke på deg hver kveld før jeg sovner.
Gjør du det, får du ikke sove.
- Er du klar, Nightlinger? - Har vært det lenge, Andersen.
Så, la oss dra til Belle Fourche.
Få dem i gang!
Ja! Få sving på dem, Weedy!
Kom igjen, Charlie!
Få fart på dem, Bob!
Av sted med dem, Jim!
Ikke hitover! Få dem denne veien!
Det er bra, Slim.
Pass tempoet, Homer.
Enda fortere, og de hadde løpt fettet av seg.
Det er tapt fortjeneste.
- Vi prøver å nå Still Meadows i kveld. - Still Meadows.
Få dem igjennom. Kom igjen!
Få dem over dit! Nedover!
Opp der du var, gutt!
Ned, Hardy!
Der er en utbryter. Vil du jeg skal hente den?
Rolig! Ikke stopp, gå med dem!
Gå med dem!
Fart på vogna!
Ikke stans dem.
Gå med dem.
Du sov.
Beklager.
Jeg betaler full dags lønn, og forventer full dags arbeid.
Han kjørte dere hardt i dag, unger?
- Tror du det blir sånn hver dag? - Ja.
- Søndager også? - Det finnes ikke søndager vest for Omaha.
Slim, gi det til Hardy.
Forsiktig, det er varmt.
Jeg la ikke merke til det før...
men de fleste jeg kjenner er stillere enn Andersen.
Han er stille. Det bare kommer høyt ut.
- Unggutten har fulgt oss i hele dag. - Jeg vet det.
Hvem er han?
Ett av mine gnagsår.
Skal du bare la ham bli igjen der?
Du tar deg bare av kjøkkenet, så ordner jeg alt det andre.
Visste du at under den siste borgerkrigen...
tjenestegjorde jeg for en offiser...
akkurat som deg.
Sier du det?
Sannheten er at jeg skjøt herren i rumpeballene...
like utenfor Vicksburg.
Jeg ville ha hengt deg.
De ga meg en medalje.
I mitt distrikt, Nightlinger...
var jeg kjent som Gamle Stålbukser.
Ha det i friskt minne.
Opp og hopp!
Stå opp, Hardy!
Homer, opp med deg, gå og vekk Slim der borte!
Ut av posene, inn i buksene! Kom igjen, Jim! Opp med deg!
Stå opp! Ikke la sola ta deg i å sove.
Hva er det til frokost?
Fylte epler, bacon og kjeks.
Glem eplene. Sleng litt bacon på kjeksene, så drar vi!
Vi bruker opp dagslyset!
Bruker opp dagslys?
Jeg ser bare stjerner.
Du vil se flere av dem, om du ikke skynder deg.
Få dem uti!
Gå med dem.
Hold dem mot strømmen.
Stå mot strømmen, Nightlinger. Det er mudrete der nede.
Mot strømmen, så de har hodene over vann.
Kom igjen.
Oppover, så de slipper å svømme.
Sånn ja.
Kom igjen.
Lengre oppover. Bra jobba.
Enda lengre oppover!
Hold dem i dalsluket til alle har kommet seg over.
Hjelp!
Kom igjen.
Her er en av utbryterne dine.
Er du ok?
Sett deg på ryggen hans, og få ut vannet.
Ta opp beina.
Du er med.
Jeg vil ikke kreve lønn for dagene hittil.
Du har like vilkår som de andre.
Går det bra, blir du. Hvis ikke, har du en lang vei hjem.
Du!
Bob.
Du drepte ham nesten, vet du det?
- Men jeg prøvde å rope. - Det gjorde du ikke!
Jo, virkelig.
Hadde det vært du som lå i vannet, ville vi ha hørt deg.
Jeg fikk ikke frem orda.
Du kunne greid det om du ville. Du ville ikke hardt nok.
- Kors på halsen, jeg prøvde. - Prøve er ikke bra nok!
Faktum er at du nesten tok livet av vennen din der i elva.
- Ville heller dø enn å gjøre det. - Da er du en løgner!
Det er ikke min feil at jeg stammer.
Hør på meg, lille sytepave...
du slutter stammingen, ellers er du ute.
Slutter du eller drar du? Hører du hva jeg sier?
Din jævel.
Hva var det du sa?
- Din fordømte jævel! - En gang til.
- Din fordømte, helvetes jævel! - Fortere!
Din forbanna, fordømte, helvetes jævel!
Ikke la det bli en vane å kalle meg det.
Jeg greide det!
Hørte dere meg? Jeg greide det.
Jeg greide det.
Kom nå, stuten.
Du, Cimarron.
Har ikke fått takket deg for at du dro meg opp. Mange takk.
- Jeg synes jeg skylder deg noe. - Jaså?
Hvor mye i dollar?
Jeg kan ikke betale deg i dollar. Jeg har ingen.
Penger er det som er viktig for meg.
Vent litt.
Jeg plukket opp denne langs veien.
Jeg vet det ikke er gull, bare svovelkis, men den er veldig fin.
Tror du jeg er en tulling?
Nei, jeg mente det ikke sånn.
Har ikke bruk for den.
Har du skrevet den?
Nei. Jeg har notene. Har prøvd å lære meg den.
Det er ikke så vanskelig. Det er som med regning.
Alt du må gjøre, er å telle linjer og mellomrom.
Så får du vite notene. Det er ikke vanskelig.
Ser ut som flueskitt for meg.
En fyr som het Vivaldi skrev den.
Ganske fin.
Hvis det er gammel Tennessee-whisky, så gi meg litt her.
Bra for revmatismen min.
Det følger med alderdommen.
Den forferdelige alderdommen. Jeg hater den.
Jeg kommer like etter deg, og jeg liker det heller ikke.
Den eldste sønnen min...
skulle ha nærmet seg førti nå.
Dersom han levde.
Har du mistet en sønn?
To av dem.
Han ble tøff mot meg.
Eller jeg ble tøff mot dem.
Jeg vet ikke.
Finner ikke svaret.
Du har en sjanse til.
De er ikke mine.
De kan bli det.
Jeg dro ned til Benbow med fetteren min, I.D. Grimes...
der var det et hett danseshow på gang.
Da fyren ikke så oss, snek vi oss inn i teltet.
Der var det en dame som danset magedans.
Og plutselig så tok hun av seg klærne.
- Alt sammen? - Fra topp til tå.
Hvordan så hun ut?
Hun hadde en enorm navle, med plass til en langfinger.
Jeg så også min første i Benbow. Femti år siden.
Antakeligvis samme jenta.
Han virker nesten menneskelig i dag.
Han har sovet bedre. Han har vært på flaska.
- Er det sinnabrus i leiren? - Ja.
Jeg så Nightlinger og ham svelge unna i går kveld.
Den er i en skuff i utstyrsvogna.
Hvilken skuff?
Skynd dere. Gi meg den.
Raska på.
- Kom igjen, Weedy. - Kom igjen.
- Skynd deg, vi er med. - Det går ikke.
- Det er synd å spille. - Hva så?
Dette er ikke å spille, men å stjele.
- Enda verre. - Ikke hvis du ikke blir tatt.
- Ta en, da. - Kom igjen, Weedy.
Fy faen!
- Gå på. - Pass dere! Han kommer.
Uskyldighet virker ikke på meg. Tror ikke på det.
Hva pønsker dere på?
Ingenting.
Ikke i det hele tatt.
Gutter er alltid skyldig i noe ugagn.
Hva er det denne gang, mon tro?
Ingenting, jeg sverger. Vi bare står og prater.
Lyver dere, så husk...
at jeg kan spise dere hele uten å kveles.
Tar bare på litt smør og holder inn ørene, for å sluke dere.
Kom igjen.
- Skynd dere. - Gå på.
- Hold utkikk.
Se etter ved salvene, det er der mine har den.
- Skynd deg. - Kom igjen.
Ikke kast bort din kostbare tid, Weedy.
- Kom igjen. - Skynd deg.
Kjapp deg, Weedy.
- Kom igjen. - Den er ikke her.
- Se etter her. - Se her.
Skynd deg.
- Kan du komme deg opp? Vi holder vakt. - Fortsett.
Kom igjen, Weedy.
Har den.
Ikke mist den.
- Varm kaffe. - Jeg hørte du kom.
Jeg er ferdig.
Fats er litt av en kar!
Han kan jammen synge kuene i søvn.
Tjukken holder ikke vakt. Han var jo her akkurat.
Det stemmer.
Det er Steve og Cimarron.
Jeg hører flere stemmer.
Hva er dette?
Weedy! Fortsetter du å hive innpå sånn...
går du glipp av neste runde. Gi den videre.
Jeg ser to av alle.
Det er to måner.
Skal gå og legge meg, bare jeg får reist meg opp.
Bare ikke vekk Gamlejernet.
Rå Ræv Andersen. Fanden selv.
Du kutta ut stamminga fort. Han provoserte deg skikkelig!
Hør, tjukken, jeg kunne ha slutta for lenge siden.
- Hvorfor gjorde du det ikke? - Det var ingen som ba meg om det.
Dette er første gang jeg er full.
Blir du dårlig, bondeknøl?
- Jeg har bestemt meg. - For hva da?
For at neste gang Gamlejernet sier at jeg bruker opp dagslys...
skal han få det.
Få hva da?
- Det. - Hva er det?
Har ikke bestemt det ennå.
Hva skjedde med flaska?
Underveis.
Vet du hvem du hørtes ut som nå? Nightlinger.
Den svarte jævelen, lager bedre mat enn mora mi.
Kom igjen, vi stikker før gamlingen skjønner at vi er borte.
Ja.
Har dere sett hvor rosa håndflatene til Nightlinger er?
De er ganske søte, i grunn.
Skitt.
Snakk for deg selv.
Skal vi holde dem med selskap?
Når tok du din første drink?
Det var under min første kjærlighetssorg.
Og min siste.
Hun var eldre og klokere enn meg.
Hun hadde lang erfaring.
Hun sa at hun ikke tålte synet av meg mer...
og ga meg en mugge whisky, og stakk.
Og du drakk den opp?
Hver dråpe.
Har drukket whisky siden den tid.
Jeg var 17.
Hun var nesten 22.
Hennes navn...
var Oceola.
Tror disse guttene stresser det for mye.
De har det travelt med å bli voksne.
Vel, de blir ikke det av flaska.
Det vil de erfare i morgen.
Alle er syke samtidig.
Vi har nok kommet over dårlig vann.
Dette er bra for deg.
Kom igjen, gutt. Åpne opp munnen.
Vær så god!
God morgen, herrer.
Jeg kunne tenke meg litt bønner og stuing til kvelds.
Med en god porsjon saltflesk i rød peppersaus.
Og godt med stekesjy til.
Kommer straks tilbake.
Skynd dere. Vi bruker opp dagslyset.
Rekk ut tungen, gutt.
Hodet bakover.
Gap høyere.
Hvor har du tenkt deg?
Hent ham, Dan.
Kom tilbake hit.
Du er jo bare en drittunge.
Var du en fisk, ville jeg ha kastet deg uti igjen.
Se her, gutter!
Se hva jeg fant.
Ser du alle gutta?
Han overrasket oss.
Vi overrasket deg også, ikke sant?
Du vet bedre enn å hyle, ikke sant?
Hva er i veien, gutten min?
Du ser på meg som om jeg har to hoder.
Du lurer på hvor jeg kom ifra, ikke sant?
Vet du at vi har fulgt dere i dagevis?
Hva sier du til det?
Hører ikke, gutt.
Jeg skal ikke si noe.
Du er en stille gutt.
Hvis jeg hadde en premie, ville jeg ha gitt deg den.
Jeg liker stille gutter.
Så vær rolig, gutt.
Jeg skal slippe deg fri.
Men hør nøye etter, gutten min.
Du løper ikke tilbake til Andersen...
med skrekk i blikket...
og forteller ham at slemme menn har fulgt oss i dagevis.
Du vil ikke si det.
Du tror nok du ville blitt takket for det.
At de klapper deg på hodet, og sier hvor flink du har vært.
Det vinner du ikke på, gutten min.
Vet du hvorfor?
Nå hører du her. Vet du hvorfor?
Fordi jeg vil komme til deg om natta, når det er virkelig mørkt.
Jeg lister meg på tå...
så du vil ikke kunne høre meg.
Og jeg har med meg en kniv...
nyslipt på stein...
og med den vil jeg forme et smil på halsen din.
Det kommer til å gå tvers over her.
Forstår du hva jeg sier?
Forstår du nå?
Har du det klart for deg?
Er det klart?
- Er det klart? - Ja, det er klart.
Stikk!
PAUSE
MELLOMAKT
Nei, jeg vil ikke.
- Du må holde vakt. - Jeg vil ikke.
- Det er din tur. - Jeg vil ikke.
Hvorfor ikke?
Jeg vil ikke.
- Hva er i veien, Dan? - Ikkeno'. Bare la meg være i fred.
Kan jeg si deg noe?
Snakk ut.
Det gjelder Dan.
Hva med ham?
Han vil ikke gå vakten sin.
- Er han syk? - Nei.
Har han skadet seg?
Nei, sir.
Sannheten er at jeg tror han er mørkredd.
Dan.
Kom bort hit.
Hva er galt med deg, gutt?
Ikkeno.
- Du gikk nattevakt sist natt. - Ja, sir.
- Alt var i orden. - Ja, sir.
Hvis du ikke tar vakten din, vil andre få for lite søvn.
Ta din del av jobben.
Ja, sir.
Jeg tar ikke fra deg og du tar ikke fra meg, ikke engang en paibit.
Hva er i veien med deg?
Huset ditt er ditt, og huset mitt er mitt.
Nå er det best at du tar det med ro.
Hvordan føles det å være redd?
Synes du jeg var for tøff med gutten?
Ja.
Jeg kan ikke si at jeg alltid har rett.
Om det er tilfelle...
så ta deg en paibit.
Vær forsiktig, de er litt nervøse.
De ser morsomme ut herfra, ikke sant?
Brillene mine!
Jeg skal hente dem.
- Vær forsiktig, Charlie. - Ikke bekymre deg. Jeg klarer det fint.
Kom igjen.
Rolig, gutt.
Så, så. Rolig nå.
Rolig, gutt.
Rolig nå.
- Vær forsiktig, Charlie. - Ikke bekymre deg.
- Gå av forsiktig. - Slutt å uroe deg.
Fant dem!
Kom deg opp. Skynd deg.
Forsiktig, Charlie, ikke skrem dem.
De presser meg!
Charlie!
Noen ganger...
er det vanskelig å forstå...
meningen med at ting skjer.
Dette var en fin gutt.
Han ville ha blitt en bra mann.
Men fikk ikke sjansen til det.
Døden kan innhente deg hvor som helst...
når som helst.
Den kjennes aldri velkommen...
men om du gjorde alt du kunne...
og ditt beste...
tror jeg, på en måte at du er klar for den.
Gå tilbake til leiren.
Alle sammen.
Også du, gutten min.
Hva er det?
Little Bighorn.
Han fikk ikke engang en verdig grav.
Det betyr ikke noe hvordan de begraver deg...
men hvordan du blir husket.
Det er vel best at jeg drar til Fort Smith...
og sjekker opp om indianeraktiviteten der framme.
Hold flokken østover, og si til Nightlinger at han er ansvarlig.
Hvorfor ikke gi meg kommandoen?
En stor munn gjør deg ikke en stor mann.
Kom hit, Cimarron!
De damene har ikke kjolene på seg.
Nei, det har de ikke.
De er vakre. Lurer på hvem de er?
Vet ikke. La oss undersøke.
Jenter, kom igjen.
Skynd dere, gå bak vogna.
God morgen, gutter.
- Frue. - God morgen, frue.
Fin morgen, ikke sant?
Dere er på kvegdriv?
Ja, frue, vi er på vei til Belle Fourche.
Hvor er sjefen deres?
Andersen. Han dro til Fort Smith.
Da så. Hva heter du?
De kaller meg Cimarron.
Jeg er Kate blant venner.
Og hvem er han med den pene, rosa rødmen?
Dette er Homer.
- Hallo, Homer. - Frue.
Hvor mange er det av dere?
Etter alderen er vi to som er 15.
Store Gud!
Går du etter hva vi er gode for, så er det 11.
Ikke vondt ment.
I land som dette...
liker en stakkars kvinne å vite om det er noen menn omkring.
Menn som kan ta vare på oss på veien.
Vi blir betalt som menn.
Og du virker mann nok til å tjene dem, Cimarron.
Trengte du meg, fru Collingwood?
Dette er Phoebe.
Du legger for mye frukt på tallerkenen, Phoebe.
Dekk deg litt til, så du ikke får lungebetennelse.
Er ikke det en søt gutt?
Ville du ikke likt å bli med inn, sukkerklump?
Du ville bli overrasket over hvor fint vi har det inne.
Jeg tror at Homer akkurat sparte en dollar.
Da gjenstår du.
Vel, ha meg unnskyldt, frue.
Du kunne ha vært min mamma.
Om det så var, ville jeg ha lært deg noe.
Hva da?
Manérer, for eksempel.
God morgen, frue.
Kan du se til at guttene arbeider, mens jeg snakker med denne damen?
Mitt navn er Nightlinger, og jeg leder disse guttene.
Jeg er fru Collingwood...
og jeg leder disse jentene.
Jeg hørte nettopp fra en meget oppglødd gutt...
at det var noen selskapsdamer på stedet.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Du vet hvordan gutter er.
De drømmer om myk hud og løst hår.
Selv om jeg hadde bundet dem, ville de ha funnet veien hit.
Det er lite jeg kan gjøre med det.
Jeg vet du vil ta deg av dette på en ytterst diskré måte.
Det handler om å vente på det riktige øyeblikket i livet.
For dem er det nok klokere å vente til neste år.
Eller kanskje året deretter.
Med hell, vil jeg ha gått av innen den tid.
Den første gangen bør være bak i en hestevogn...
med en jente de tror de er forelsket i.
Ok.
Vi drar videre.
Du er en sjarmerende og følsom kvinne.
Hva med deg?
Vel, jeg har lyst...
er gammel nok og har midlene...
men beklageligvis har jeg ikke tid.
- Har du dem? - Ja.
Kan du fikse det?
Jeg tror det.
Greier du det til middag?
Jeg gjør det jeg kan.
Homer, bli her og hjelp ham.
- Andersen... - Jeg vet det.
De har fulgt oss parallelt i en drøy time.
- Hva tror du de er ute etter? - Flokken.
Bare gjør det du skal, og lat som om du ikke har sett dem.
Jeg forteller de andre.
Weedy.
Kan du gjøre noe litt vrient?
Selvfølgelig.
Dra usett tilbake...
til Nightlinger.
Hva skal jeg si?
Be ham om å lade våpenet, og komme hit straks.
Ja vel.
- Andersen? - Ja.
Jeg finner ikke Weedy.
Jeg lot ham dra og hente Nightlinger for et par timer siden.
Hvor i svarte har de tatt veien? Ser ut til at vi får kald middag.
Vil du jeg skal dra?
Gutten min, vi skulle gjerne dratt alle sammen...
men vi er nødt til å bli her.
Her er litt tørket kjøtt. Ta en bit og send det videre.
Så fort det blir mørkt...
vil de være her.
De kommer for å ta flokken.
Jeg vet ikke hvem de er, eller hvor tøffe de kan bli.
Men akkurat nå tror de at vi er én voksen og en haug med unger.
Og det er det vi skal la dem tro.
Jeg vet at dere er mer enn det, mye mer.
Men dette er ikke tidspunktet for å prøve å bevise det.
Bare oppfør dere som om dere akkurat ble ferdige med barneskolen...
og det vil gå bra.
Gå og finn litt ved til bålet.
- Hva er i veien med deg? - Jeg skulle ha sagt det.
Sagt hva da?
De har fulgt etter oss veldig lenge.
Jeg skulle ha sagt det, men var redd.
- De sa de ville drepe meg. - Hvem sa det?
Mannen med det lange håret, som kom og spurte etter jobb.
Ikke engste deg, Dan. Det er ikke din feil.
Du har masse mot.
Gå og hjelp dem med å finne litt ved.
Hei, der!
Husker dere hva jeg sa?
Neimen, ser man det!
Er det ikke godeste Andersen fra Double-O!
Vi visste det ville ta lang tid å flytte på guttunger og kuer...
men at det skulle få deg helt hit, kunne vi ikke forestille oss.
Vinter'n kommer, gamle venn...
og vi må få dette kveget til Belle Fourche.
- Hvor langt sa du det var? - Jeg sa det ikke.
Hvis du skulle si det.
Fire, fem dager.
To eller tre høres bedre ut.
Jeg er sulten.
Husker at du hadde en matvogn og en nigger.
Hvor er de?
Kommer snart, jeg sendte en gutt for å se hva som forsinket ham.
Jeg kjenner den gutten.
Send ham hit!
Du antyder vel ikke den tøffingen her?
- Er du ok, gutt? - Ja.
Andersen...
ser jeg ut som en fyr som banker opp uskyldige gutter?
Du ser akkurat ut som det helvetes skadedyret du er.
Min mor i himmelen syntes ikke det.
Gå dit bort og sett deg!
Nå!
Sett deg ned! Alle dere andre også, sett dere nå!
Nå, gamle venn...
gi meg pistolen.
Det stemmer.
Gi meg beltet også, det har du ikke bruk for mer.
Sånn ja.
Nå...
tar du det opp, og gir det til meg.
Hørte du ikke hva jeg sa?
Jeg sa bøy deg ned, ta opp beltet og kom hit med det. Nå!
Stolthet.
Egenrådig stolthet.
Det beundrer jeg.
Uten tvil...
en beundringsverdig kvalitet.
Sannheten er at jeg heller ikke ville tatt det opp.
Andersen, hvor mye vil du si at kveget er verdt per hode?
15 dollar?
16 dollar?
Kanskje 17 dollar per hode?
Nå, gamle venn...
er jeg klar til å bli rik.
Du, kom her!
Kom deg opp, nå!
Du holdt vår lille hemmelighet, ikke sant?
- Svar ham. - Ja.
Meg.
Du skal ikke høre på ham mer.
Du skal lystre meg heretter, skjønner du det?
- Hvor gammel er du? - Har akkurat blitt 13.
Er det sant?
På din alder, hadde jeg allerede drept en fyr.
- Har du noen gang gjort det? - Nei.
Jeg tviler ikke.
- Du er minstemann i familien, ikke sant? - Ja.
Hvor er brillene dine? Du hadde briller. Hvor er de?
Det er ikke noe glass i dem, gutt.
Du må ha ødelagt dem, eller hva?
Ser man det...
jeg ser meg selv hjemme nå.
Alle lykkejegerne som dro sørover. De kalte meg herre.
Vil gjerne ha dem tilbake igjen. De har vært i familien lenge.
Her, du kan få dem.
Nok.
Vi har sett hva du kan gjøre med en guttunge.
Hvordan er du med de litt større?
Mener du deg?
Ja. Be folka dine ta en pause til dette er over.
Andersen.
Du skulle like det, ikke sant?
Har du noe på deg?
Vel...
du er ganske gammel.
Ja, 30 år eldre enn deg.
Har knekt ryggen en gang, og hofta to.
Og på min verste dag, ville du være en grei sak.
Det tror jeg neppe.
Du skal se.
Gå vekk fra ham!
Du er min.
Nå, kom igjen, din jævel!
Ditt miserable vrak!
Opp og stå!
Stopp, din jævel!
Dra til helvete!
Snu deg! Jeg vil du skal se den komme!
Jeg sa stopp!
Du er min, ditt gamle krek.
- La ham være! - Gå vekk.
Gå vekk, alle sammen.
Vi går.
- Hva med ungene? - De går ingen steder.
Ta alt utenom bålet.
- Hva har skjedd her? - Kvegtyver.
De har fulgt oss helt fra begynnelsen.
Hvordan kunne de gjøre dette mot ham?
Andersen begynte å slåss.
- Er det ikke noe vi kan gjøre for ham? - Jo, det er det.
Dere kan være menn.
Nightlinger, du skremmer guttene.
- Vil du sitte? - Nei.
- Greier du å drikke litt whisky? - Nei.
Er det noe...
Jeg vil at du sørger for...
at disse guttene kommer hjem.
Det skal jeg.
Sommer'n er over.
Snart.
Jeg er stolt av dere.
Alle sammen.
Hver en mann vil at hans...
barn skal bli...
bedre enn han var.
Dere er det.
Dette kan virke som...
et ensomt sted å etterlate ham.
Men han er ikke alene.
Fordi her får han selskap av mange som ham.
Prærien...
var som en mor for Andersen.
Han hørte til på den.
Den tok seg av ham mens han levde...
og den vil se etter ham...
mens han sover.
Nå!
Hva?
Hva gjør dere?
Vi ville det ikke slik...
men du ville aldri ha gitt dem til oss.
Vi vil ta tilbake flokken...
og føre den til Belle Fourche.
Dere vil bli drept.
Vi har en jobb å gjøre ferdig.
Av sted!
Best dere har en plan.
Sett meg fri, så lager vi en.
Skjær ham løs.
Møkkahaug!
Kom hit!
Hei, du.
Kom inn!
Hva i helvete er i veien med dem?
På hestene!
Ser man det. Kom igjen.
Du har planlagt dette, ikke sant, nigger?
Ikke i begynnelsen, men jeg ombestemte meg.
Ta av deg hatten når du snakker til meg, mann!
Du oppfører deg temmelig rolig, med tanke på hva som venter deg.
Hva har du å vise meg som jeg ikke har sett før?
Ikke vær frekk i kjeften!
Gi meg tauet.
Gjett hva dette er?
Har du sett det før? Har du sett en nigger dingle før?
Få opp farta!
Kom deg opp!
Siden dere tenker å henge meg, ville jeg gjerne bekjenne mine synder.
Du har ett minutt.
Si det du må si.
Hvor begynner jeg?
Jeg angrer på at jeg har rotet med gifte kvinner.
Jeg skammer meg over å ha jukset i kort.
Jeg beklager på det sterkeste å ha fortalt løgner.
Tilgi meg for å ha misbrukt Ditt navn...
min lørdagsfyll, min sløvhet på søndager.
Mest av alt...
tilgi meg for de menn jeg har drept i sinne...
og for dem jeg skal til å drepe.
Hardy, pass deg!
Jeg tror beinet mitt er brukket.
Ikke la ham reise seg. Kjære Gud, ikke la ham reise seg!
Jeg tror beinet mitt er brukket.
Det andre henger fast.
Du!
Gutten min, vær snill og kutt meg løs.
Vær så snill!
Jeg vil gjøre opp for meg. Jeg lover.
Tusen takk.
Ikke gjør det!
Stopp ham!
De er jo bare barn!
Hva skal det stå på den?
Navnet hans. Wil Andersen.
Wil Andersen.
Noe mer?
Som hva da?
Det er vanlig å si sånt som: "Hvil i fred."
"Evig søvn."
"Til kjærlig minne om..."
Var han en familiemann?
Hadde han noen barn?
Ja.
Da foreslår jeg: "Høyt elsket mann og far."
Det passer fint.
Jeg ser den ikke.
Den må være her et sted. Jeg husker det treet.
Det må ha regnet kraftig. Blitt vasket bort.
Vi finner den aldri igjen.
Kom hit.
Gutter...
Jeg tror vi er nærme nok.
Kom igjen, vi bruker opp dagslys.
WIL ANDERSEN HØYT ELSKET MANN OG FAR
AVSLUTNINGSMUSIKK